En polsk MiG-17 dukker op. Synet får ham til at stivne, men kort efter kan han forbavset konstatere, at polakken tilsyneladende ikke har haft ham som mål. Den hurtige jager forsvinder bag ham. Til gengæld går der ikke lang tid, før to danske F-104 Starfighter lægger sig på siden af ham. Brændstofmåleren giver lovning om cirka et kvarters flyvning.
Det er nu, han skal finde et sted at lande. Vest for den landspids, der udgør Dueodde, kan Scharnetzki skimte marker med pletter af is og sne. Klokken har passeret 10, og han har fløjet i mere end to timer, da han begynder sin nedstigning. Kyst og skov kommer nærmere. De to danske jagerpiloter, der nu har konstateret, at den østtyske maskine flyver uden våben, stiger og trækker væk.
Han har besluttet at lande "Schwarze 11" på en af de lange, brune marker. Nu kan han kun håbe, at frosten stadig har godt tag i underlaget. Hvis jorden er for smattet, risikerer hjulene at køre fast og bevirke, at flyet slår en kolbøtte og bliver smadret.
Huse, gårde, stynede træer og rillet mark forsvinder hurtigt under ham, inden den glidende bevægelse klokken 10.20 bliver afløst af en øredøvende raslen og kraftige ryk i flyet. Scharnetzki bliver rystet rundt i sit sæde, mens maskinen bumler frem over den ujævne grund. Hjulene kører mudder op, men bliver ikke standset af den let smattede jord.
Kort efter den første kontakt med marken holder den østtyske Jak-18 stille. Da motoren er slukket, løsner den østtyske flygtning sine seler, skubber cockpitvisiret bagud og træder ud på vingen. Han hopper det korte stykke ned. Ned i foreløbig sikkerhed. Bag ham ligger en firlænget, hvid gård.
Gårdejer på Store Vibegård ved Poulsker, Knud Madsen, som pudsigt nok er medlem af Hjemmeværnets luftmeldekorps på Bornholm, bliver først opmærksom på piloten, da hunden gør. Den uniformerede mand hilser på tysk og indskyder, at han ønsker at søge politisk asyl i Danmark. Madsen byder ham straks inden for i varmen. Der bliver serveret brød og kaffe, mens de venter på politiet.