Min far var et helt særligt menneske.
Han var kendt for at være meget omsorgsfuld og betænksom. Ikke én der udtrykte de store følelser i ord, men det gjorde han til gengæld i handlinger. Han hjalp de svage og ældre med ting som indkøb, græsslåning eller vinduespudsning. Og hans familie kunne også altid regne med en hjælpende hånd. Hvis vi skulle have malet, ryddet sne eller passet børn, så stod han der med det samme! Det var hans kærlighedssprog og det var vi ikke i tvivl om.
Det han også vil være husket for, er hans humor og gode humør. Han lavede fis og ballade med alt. Det betød, at når han stod og hentede os ved færgen, så var han som regel iført stor næse og overskæg eller anden udklædning. Og han kunne græde af grin over Mr. Bean. Hans højlydte og ægte latter kom fra hjertet. Og det var nok også den side af ham, der fik ham igennem de kæmpe kriser i hans liv, hvor vi blandt andre har mistet to af mine søskende og min mor.
Men på trods af sorg og stort tab blev han ikke bitter eller modløs.
Særligt børnene i familien havde en særlig plads i fars hjerte. Han har altid elsket babyer og børn, tumlet rundt på gulvet med dem, og når de blev lidt ældre løbet og spillet fodbold med dem.