Men snart efter lyder et rabalder ude på lageret, hvor det står – der er væltet lakfjerner ud over det, og det er ødelagt. Silje får uretmæssigt skylden, Charly insisterer på, at gruppens mission – sådan en har de altid, når de er på tur – skal være at finde de underjordiske, mens Silje beder dem hjælpe med at afsløre, hvad der egentlig skete med maleriet.
Alt er skrøbeligt, alt er utydeligt, alt skal undersøges og afdækkes – spillet er i gang.
Men må det være tilladt at bemærke: Vi taler altså her om en tv-serie, som er fiktion, og man skal ikke, hverken på Bornholm eller andre steder i verden, forvente at få en dokumentarfilm fuld af realisme, som blandt andet placerer geografien sådan, som den er herude i virkeligheden, eller for den sags skyld præsenterer dialekter og sprog, som de indfødte taler dem.
Vi ser fiktion for vores fornøjelses skyld. Og må nogle gange æde, at klicheer blive skamredet.
For at få det hele til at glide ned, kan man eventuelt gøre som en kollega på redaktionen foreslog:
– Du kan da bare lave et drukspil ud af det. Hver gang du oplever en geografisk unøjagtighed i serien, kan du bunde et shot.