Lars Albæk var selv på valg, og han blev genvalgt som formand for en toårig periode. Dermed vil han ved slutningen af den kommende valgperiode have været formand i 10 år. Det er lang tid på en post, hvor der før Albæks ankomst var en del udskiftning, men selv har han stadig mod på mere.
– Tre af mine fire børn har haft stor glæde af at spille fodbold på Bornholm, og derfor føler jeg, at jeg gerne vil give noget tilbage. Og nu hvor vi har den økonomi, som vi har drømt om i så mange år, så synes jeg, det ville være underligt, hvis ikke jeg nu skulle prøve at føre noget ud af det ud i livet, fortæller han.
Der var ikke nogen modkandidat til formandsposten, men der har været nogle kritiske røster, som har studset over, at Lars Albæk ikke længere bor på Bornholm. Den kritik er han bevidst om.
– Det ved jeg godt. Det har der også været en del, som har spurgt ind til. Jeg kan kun sige, som jeg også siger til dem, at hovedparten af de timer man skal lægge som formand for en lokalunion, de foregår jo uden for Bornholm. Det er jo en slags udenrigsministertjans, for der er mange, der skal besøges uden for øen, og der er mange, der forventer, at man er tilstede og er tilgængelig fysisk i en masse sammenhænge.
– Selvfølgelig savner jeg, at jeg indimellem kunne besøge klubberne noget mere. Der er flere, jeg ser alt for lidt, indrømmer han og lover følgende: